 O scurtă privire asupra Islamului

De:

Mahmud Reda Murad



Traducere:

EUROPEAN ISLAMIC RESEARCH CENTER (EIRC)

& Diana Asandei

Revizuit de: Mariam Oana

 În numele lui Allah Ar-Rahman (Cel Milostiv), Ar-Rahīm (Cel Îndurător)

﴿إِنَّ الدِّينَ عِنْدَ اللَّهِ الْإِسْلَامُ﴾ ) آل عمران(3:19:

„(Unica) religie acceptată de Allah este Islamul(…)”

[Traducerea Sensurilor Coranului cel Nobil, 3:19]

﴿وَمَن يَبْتَغِ غَيْرَ الْإِسْلَامِ دِينًا فَلَن يُقْبَلَ مِنْهُ وَهُوَ فِي الْآخِرَةِ مِنَ الْخَاسِرِينَ﴾ )آل عمران(3:85:

„Aceluia care dorește o altă religie decât Islamul (ea) nu-i va fi acceptată, și el se va afla în Lumea de Apoi printre cei pierduți.” [Traducerea Sensurilor Coranului cel Nobil, 3:85]

 Introducere

Toată Slava I se cuvine lui Allah, Stăpânul lumilor, și toate Binecuvântările lui Allah fie asupra Profetului Său, Mohammed, asupra familiei sale, asupra companionilor săi și asupra tuturor celor care urmează Calea Sa cea Dreaptă; fie ca Allah Cel Atotputernic să aibă milă de ei în Ziua Judecății!

Acest mesaj îi este adresat oricărei persoane care gândește liber şi care are o minte deschisă. El este adresat oricărui căutător de adevăr, care s-a întrebat la un moment dat în ce constă religia Islamului, cine este Dumnezeu (Allah) sau care este scopul final al omului. Aceste întrebări și multe altele se nasc cu diferite ocazii, însă, din varii motive, sunt date la o parte.

Islamul este cu adevărat o religie greșit înțeleasă și interpretată în mod eronat în Occident. „Acest lucru nu este deloc surprinzător”, remarcă obiectiv dr. francez Maurice Bucaille în introducerea cărții sale, Biblia, Coranul și Știința[1].

Dacă luăm în considerare modul în care atât de multe generații din Occident au fost instruite cu privire la problemele religioase ale omenirii și recunoaștem ignoranța în care au fost ținuți cu privire la orice aspect legat de Islam, putem trage concluzia că idealurile islamice rămân necunoscute majorității nemusulmanilor.

Această cărticică nu susține că va răspunde la toate întrebările dumneavoastră, însă va deschide o nouă dimensiune de gândire și vă va permite să realizaţi importanța rolului vostru ca oameni în Univers, precum și relația dintre om și Creatorul său, Dumnezeu, Allah Cel Atotputernic. Ea prezintă Islamul pe scurt și aduce răspunsuri directe la multe întrebări cu privire la Islam și la credibilitatea lui.

Citind această cărticică, puteți învăța despre Allah Preaînaltul, despre ultima dintre Scripturile Sale, despre ultimul dintre Profeții și Mesagerii Săi, despre Islam, precum şi să aflaţi care este scopul omului în această viață și multe alte subiecte.

Aș dori să atrag atenția cititorului că, în ciuda faptului că el crede că există o versiune a Coranului în limba română, singura limbă a Coranului este limba arabă. În timp ce citatele din Coran și tradițiile Profetice citate în această carte sunt prezentate începând cu „Allah Preaînaltul spune” sau „Profetul (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus”, interpretarea în limba română oferă doar un înțeles general al cuvintelor lor.

Abdul Malik Mujahid,

manager general al Darussalam

 Cine este Allah Preaînaltul?

„Allah” este Numele corect folosit pentru Adevăratul Dumnezeu, iar acesta include toate Numele Sale Divine Excelente și Atributele Sale Perfecte. Allah Preaînaltul este Unul Singur și Unic. El nu are fiu, partener sau egal. El este Unicul Creator și Susținător al Universului. Fiecare creatură mărturisește Unicitatea, Divinitatea și Stăpânirea (Ar-Rubūbiyyah)[2] Sa, precum și unicitatea Atributelor și Numelor Sale. Esența Lui nu se aseamănă cu nicio altă esență. Nu există nimeni asemeni Lui. El este Singurul, Unicul şi Indivizibilul. El este Domnul, fără de Care nu se poate realiza nimic și Cel Care deține Stăpânirea finală. El nu zămislește și nici nu este zămislit. El nu este înnăscut în nimic și nimic nu este înnăscut în El. Toate creaturile au nevoie de El, în timp ce El nu are nevoie de nimeni.

Allah Preaînaltul este Omnipotent și Omniscient, Cel a Cărui știință cuprinde toate lucrurile, ascunse sau manifestate, în cea mai bună manieră. El este deasupra a tot ceea ce poate fi înțeles prin intermediul cunoaşterii creaturilor Sale. Allah Preaînaltul, Supremul, este Domnul tuturor și are voință liberă în ceea ce priveşte rezolvarea tuturor chestiunilor. El este Milostiv; Mila lui este fără limite și cuprinde orice. El este complet departe de nedreptate și tiranie. Dreptatea Sa asigură ordinea în Univers, unde nu există nimic altceva în afara ordinii. Nu există nimeni care să-i împărtășească Stăpânirea și nici nu are vreun ajutor printre creaturile Sale. El este Domnul lumilor. El se află deasupra celor șapte Ceruri, deasupra Tronului Său, într-un mod corespunzător Grandorii și Măreției Sale.

 Ce este Nobilul Coran?

Coranul reprezintă Cuvântul lui Allah Preaînaltul, iar el nu este o creație. El a fost transmis Profetului Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) de către îngerul Gavriil (Pacea fie asupra sa!), iar el (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a memorat versetele primite și le-a recitat companionilor săi pentru ca aceștia să le noteze imediat. Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) obișnuia să păstreze el însuşi în casa lui o copie a porțiunilor revelate din Coran. Ea este ultima dintre Cărțile lui Allah, revelată în părți timp de 23 de ani. Este împărțită în 114 capitole (numite Surah), inegale ca mărime. Este una dintre cele două surse ale învățăturilor islamice. Unele dintre capitole au fost revelate în Mecca, iar altele în Medina. Capitolele și versetele meccane cuprind mai multe chestiuni legate de credință (‘aqīdah), precum monoteismul, semnele existenței lui Allah Preaînaltul, învierea, viața de după moarte și Ziua Judecății. Accentuarea credinței în Unicitatea lui Allah Preaînaltul a fost punctul principal al Mesajului cu care Allah Preaînaltul i-a trimis omenirii pe toți Profeții și Mesagerii, începând cu Adam și terminând cu Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra lor!). Capitolele revelate în Medina cuprind modalităţile de realizare a actelor de adorare, precum și acțiuni legate de toate aspectele vieții.

▪ Autenticitatea Nobilului Coran

Nicio națiune nu a păstrat și nu a îngrijit Scriptura sa Divină așa cum a făcut națiunea musulmană cu Coranul. Spre deosebire de alte Scripturi Divine care l-au precedat, Coranul nu se află în mâinile niciunui grup particular sau clan al musulmanilor, pe care l-am putea suspecta de alterarea sau modificarea lui. Dimpotrivă, acesta se află la îndemâna tuturor musulmanilor. Lor le este cerut să îl recite în rugăciunile lor zilnice și să îl consulte în disputele lor pentru a obține judecata finală. Coranul a fost compilat atunci când cei care l-au memorat în timpul vieții Profetului (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) erau încă în viață. Allah Preaînaltul a promis să îl protejeze și acesta va fi protejat până în Ziua Judecății. Musulmanii de astăzi citesc și recită textele Coranului care au fost citite și recitite în timpul vieții Profetului Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) și a companionilor săi. Nu a fost nicio literă adăugată sau ștearsă din el. După examinarea Coranului, dr. Maurice Bucaille a ajuns la concluzia că:

„Datorită autenticității nediscutabile a acestuia, textele Coranului dețin o poziție unică printre Cărțile Revelației[3]”.

▪ Coranul ca miracol

Allah Preaînaltul i-a provocat pe arabi și pe nearabi să aducă un Coran similar cu cel Divin. Provocarea a fost redusă la doar 10 Capitole, dar, și așa, nimeni nu a reușit să aducă ceva asemănător. În final, Allah Preaînaltul i-a provocat să aducă un singur capitol comparabil cu oricare dintre Capitolele Coranului. Deși arabii din acel timp erau maeștri ai elocvenței și ai retoricii, aceștia nu au fost capabili să îndeplinească provocarea. Aceștia au realizat că el nu poate fi de la nimeni altcineva decât de la Allah Preaînaltul, Domnul tuturor lumilor.

Diferența dintre miracolele Mesagerilor anteriori (Pacea fie asupra lor), miracole care le-au demonstrat veridicitatea, și cele ale Mesagerului lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), este aceea că primele au avut repercusiuni în timpul vieții lor, în timp ce miracolul Coranului a fost și va rămâne eficace, nemuritor și irefutabil până în Ziua Judecății.

▪ Coranul ca o legislație atotcuprinzătoare

Din punct de vedere al nivelului practic, Coranul constituie cel mai cuprinzător concept al Islamului, ca sursă a Legislaţiei Divine (Shariʻah). Este atotcuprinzător pentru că include legi, principii morale, precum și credința la care trebuie să adere fiecare musulman. Shariʻah islamică nu este potrivită doar pentru musulmani, ci pentru întreaga omenire, din toate timpurile. Legislaţia islamică guvernează toate actele omului, prin delimitarea îndatoririlor publice și private ale omului față de Allah Preaînaltul și față de alți oameni.

Legile concepute de oameni sunt supuse alterării și sunt bazate pe teorii. Oricând o autoritate legislativă îşi asumă autoritatea sau apare o nouă teorie care îi este pe plac, legile se schimbă. Pe de altă parte, Legislația Divină este neschimbabilă și perpetuă, pentru că Cel care a autorizat-o este Cel Veșnic Viu și Etern. El este Creatorul, Cel Care a creat oamenii și a stabilit pentru ei ceea ce li s-ar potrivi nevoilor lor cel mai bine, până la sfârșitul timpului. Din acest motiv, Coranul, fiind ultima Revelație transmisă către ultimul Profet și Mesager, înlocuiește toate Scripturile anterioare.

Multe profeții din Coran sunt îndeplinite întru totul. Allah Preaînaltul le-a promis celor care cred și fac fapte bune că îi va face victorioși pe Pământ. Aceștia au condus peste o mare parte a Pământului, cuprinzând multe țări din lume. Coranul a prezis victoria romanilor asupra perșilor[4]. Allah Preaînaltul spune:

﴿غُلِبَتِ الرُّومُ ۞ فِي أَدْنَى الْأَرْضِ وَهُم مِّن بَعْدِ غَلَبِهِمْ سَيَغْلِبُونَ ۞ فِي بِضْعِ سِنِينَ ۗ لِلَّهِ الْأَمْرُ مِن قَبْلُ وَمِن بَعْدُ ۚ وَيَوْمَئِذٍ يَفْرَحُ الْمُؤْمِنُونَ﴾ )الروم(30:2-4:

„Romanii au fost înfrânți, ~ În pământul cel mai apropiat (Siria și Palestina, aflate în vecinătatea Peninsulei Arabe, zona Imperiului Bizantin, cea mai apropiată de Mecca); însă după înfrângerea lor, vor învinge ei (prevestirea că Imperiul Bizantin îi va înfrânge pe perşi în mai puțin de zece ani s-a confirmat, căci în urma bătăliilor din anii 622 de la Issos și 624 anul în care și meccanii păgâni au fost înfrânți la Badr, Heraclius a recuperat teritoriile ocupate de perşi în perioada anterioară), ~ În câțiva ani (într-un interval de trei-nouă ani). La Allah a fost hotărârea și mai înainte și după aceea (şi înainte de înfrângerea Bizanțului și după aceea); și în ziua aceea se vor bucura dreptcredincioșii (dreptcredincioșii musulmani se vor bucura în ziua înfrângerii perșilor, așa cum se bucuraseră meccanii păgâni, favorabili perșilor, în anul în care Imperiul Persan a înfrânt Imperiul Bizantin).” [Traducerea Sensurilor Coranului cel Nobil, 30:2-4]

O persoană care citește Coranul în mod obiectiv va realiza că profețiile din el sunt departe de conjunctură sau de speculații. Acest lucru se datorează faptului că Cel care le-a revelat este Cel care a orânduit toate evenimentele până în Ziua Judecății.

 Știința și Nobilul Coran

Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) era analfabet. El nu știa nici să citească, nici să scrie și a crescut în Mecca, unde nu existau școli. El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) se afla departe de cercurile științifice care existau în Siria, Alexandria, Atena sau Roma. Mai mult decât atât, faptele științifice menționate în Coran erau necunoscute în acel secol, secolul 7 e.n. Studiind și examinând textele în limba arabă ale Coranului, dr. Bucaille se minunează:

„Nu am găsit nici măcar o singură greșeală în Coran. A trebuit să mă opresc și să mă întreb: dacă un om ar fi fost autorul Coranului, cum ar fi putut să scrie în secolul 7 e.n. fapte care astăzi sunt prezentate drept cunoștințe științifice moderne? A trebuit să recunosc dovada din fața mea: Coranul nu conținea nicio afirmație care era vulnerabilă din punctul de vedere al științei moderne. Am repetat același test şi pentru Vechiul Testament și Evanghelii, având ca obiectiv același punct de observație. În ceea ce o priveşte pe ultima, nu a trebuit să merg mai departe de prima carte, Geneza, pentru a găsi afirmații care nu merg deloc în concordanță cu faptele științei moderne.”[5]

Dr. Bucaille a studiat multe fapte științifice menționate în Coran, precum crearea Universului, astronomia, regnul animal și vegetal, reproducerea umană, precum și alte subiecte asociate. Pentru a fi scurt, voi alege două dintre subiectele de mai sus cu scopul de a-i atrage atenția cititorului cu privire la unul dintre obiectivele acestei cărți.

▪ Crearea Cerurilor și a Pământului

Cunoștințele omului cu privire la originea Universului sunt foarte limitate. Cercetătorii au propus ipoteze și teorii ale evoluției care sunt centrate pe o singură temă: sfera de foc primordială și era primordială a materiei și a antimateriei. Conform teoriilor, Universul era alcătuit în principal din particule interactive puternice. Conform Enciclopediei Britannica, materia primordială și antimateria s-au anihilat în final una pe cealaltă. Acele particule care au supraviețuit au format Universul prezent[6]. Procesul dezvoltării Universului este prezentat în Coran în cuvinte simple. Allah Preaînaltul îi poruncește Mesagerului Său, Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), să îi întrebe pe necredincioși:

﴿قُلْ أَئِنَّكُمْ لَتَكْفُرُونَ بِالَّذِي خَلَقَ الْأَرْضَ فِي يَوْمَيْنِ وَتَجْعَلُونَ لَهُ أَندَادًا ۚ ذَٰلِكَ رَبُّ الْعَالَمِينَ ۞ وَجَعَلَ فِيهَا رَوَاسِيَ مِن فَوْقِهَا وَبَارَكَ فِيهَا وَقَدَّرَ فِيهَا أَقْوَاتَهَا فِي أَرْبَعَةِ أَيَّامٍ سَوَاءً لِّلسَّائِلِينَ ۞ ثُمَّ اسْتَوَىٰ إِلَى السَّمَاءِ وَهِيَ دُخَانٌ فَقَالَ لَهَا وَلِلْأَرْضِ ائْتِيَا طَوْعًا أَوْ كَرْهًا قَالَتَا أَتَيْنَا طَائِعِينَ ۞ فَقَضَاهُنَّ سَبْعَ سَمَاوَاتٍ فِي يَوْمَيْنِ وَأَوْحَىٰ فِي كُلِّ سَمَاءٍ أَمْرَهَا ۚ وَزَيَّنَّا السَّمَاءَ الدُّنْيَا بِمَصَابِيحَ وَحِفْظًا ۚ ذَٰلِكَ تَقْدِيرُ الْعَزِيزِ الْعَلِيمِ﴾ )فصلت(41:9-12:

„Spune (o, Mohammed): «Oare voi nu credeți în Acela care a creat Pământul în două zile și Îi faceți Lui semeni?» Acesta (Cel care a creat Pământul în două zile) este Stăpânul lumilor! ~ Și El a pus de deasupra lui (a Pământului) munți neclintiți și l-a binecuvântat și a orânduit pe el toate cele necesare pentru hrană, până la patru zile ca răspuns pentru aceia care întreabă (versetele 9 și 10 se referă la crearea Pământului în cursul a patru zile, în două faze: în prima fază, care a durat două zile, El a creat Pământul în forma sa inițială, iar în cea de a doua fază, care a durat alte două zile – în total patru zile, a împlântat în pământ munți neclintiți, binecuvântându-l și orânduind pe el cele necesare viețuirii). ~ Apoi s-a întors către Cer – care era un fum (adică nu era compact, ci semăna cu fumul, datorită stării sale gazoase) – și i-a zis lui și Pământului: «Veniți amândouă, de voie sau fără de voie!» Și au răspuns ele: «Venim, supunându-ne de bunăvoie!» ~ Și le-a hotărât El să fie șapte Ceruri, în două zile, și a orânduit fiecărui Cer menirea sa (stabilind îngerii și creaturile care se află în ele). Și am împodobit Noi Cerul cel mai de jos cu candele (cu stele semănând cu niște lămpi), și strajă (împotriva diavolilor, ca să nu afle Ştirile Lui). Aceasta este orânduiala (Celui care este) Al-ʻAzīz (Invincibilul, Cel Atotputernic), Al-ʻAlīm (Omniscientul, Atoatecunoscătorul).” [Traducerea Sensurilor Coranului cel Nobil, 41:9-12]

Și Allah Preaînaltul spune de asemenea:

﴿أَوَلَمْ يَرَ الَّذِينَ كَفَرُوا أَنَّ السَّمَاوَاتِ وَالْأَرْضَ كَانَتَا رَتْقًا فَفَتَقْنَاهُمَا ۖ وَجَعَلْنَا مِنَ الْمَاءِ كُلَّ شَيْءٍ حَيٍّ ۖ أَفَلَا يُؤْمِنُونَ﴾ )الأنبياء(21:30:

„Oare nu văd cei care nu cred că Cerurile și Pământul au fost împreună și că Noi le-am despărțit și din apă am făcut tot ce este lucru viu (adică animale și plante. Acest verset este confirmat de teoria științei moderne cu privire la apariția Pământului și a vieții pe el)?[7] Și oare tot nu cred ei?” [Traducerea Sensurilor Coranului cel Nobil, 21:30]

Acest concept al diviziunii unei unități în două sau mai multe părți și „fumul” celest la care se face referire mai sus corespund datelor științifice reale. Enciclopedia Britannica a scris despre fizicianul și astronomul englez, sir James Jeans, spunând:

„Am observat că, așa cum a presupus prima dată Newton, o masă haotică de gaz cu densitate aproximativ uniformă și de mare extindere ar fi instabilă din punct de vedere dinamic: ar exista tendința să se formeze nuclee în ea, în jurul cărora întreaga materie s-ar condensa în final.”

Pe baza acestei teorii, el a propus că toate obiectele celeste au luat naștere în urma unui proces de fragmentare…[8]

Nu mai este necesar să spun că programul spațial a ajutat la descoperirea omogenității substanțelor din care sunt formate Luna, Pământul și alte planete. Dr. Bucaille a ajuns la concluzia că „astfel de afirmații din Coran cu privire la creație, care au apărut aproximativ acum paisprezece secole, nu pot fi explicate de către oameni.”[9]

▪ Reproducerea umană

Complexitatea reproducerii umane a fost decodată și înțeleasă doar după inventarea majorității instrumentelor medicale și științifice sofisticate, la sute de ani după moartea lui Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), însă Coranul face referire la diferitele stagii prin care trece embrionul uman, după cum ne spune Allah Preaînaltul:

﴿وَلَقَدْ خَلَقْنَا الْإِنسَانَ مِن سُلَالَةٍ مِّن طِينٍ ۞ ثُمَّ جَعَلْنَاهُ نُطْفَةً فِي قَرَارٍ مَّكِينٍ ۞ ثُمَّ خَلَقْنَا النُّطْفَةَ عَلَقَةً فَخَلَقْنَا الْعَلَقَةَ مُضْغَةً فَخَلَقْنَا الْمُضْغَةَ عِظَامًا فَكَسَوْنَا الْعِظَامَ لَحْمًا ثُمَّ أَنشَأْنَاهُ خَلْقًا آخَرَ ۚ فَتَبَارَكَ اللَّهُ أَحْسَنُ الْخَالِقِينَ﴾

)المؤمنون(23:12-14:

„Noi l-am creat pe om (pe oameni) din apa aleasă (venită) din lut. ~ Apoi l-am făcut Noi o picătură într-un loc sigur (adică uterul femeii), ~ Apoi am făcut din picătură un cheag (un cheag de culoarea sângelui lipicios) și am făcut din cheag o bucată de carne și am făcut din bucata de carne oase și am îmbrăcat oasele cu carne. Apoi l-am scos la iveală ca o altă făptură (diferită de ceea ce a fost făcut). Binecuvântat fie Allah, Făcătorul, Cel Bun!” [Traducerea Sensurilor Coranului cel Nobil, 23:12-14]

După cum este demonstrat din punct de vedere științific, stagiile reproducerii umane sunt:

1. fertilizarea unui ovul are loc în trompele uterine. Agentul fertilizator este sperma.

2. implantarea ovulului fertilizat are loc într-un punct precis din cadrul sistemului reproducător feminin. El coboară în uter și se prinde de corpul uterin. Atunci când embrionul este vizibil ochiului, el este precum o masă mică de carne. Acesta se dezvoltă în stagii progresive, care sunt cunoscute foarte bine astăzi. Ele sunt formațiunile structurii osoase, ale mușchilor, ale sistemului nervos, ale circulației și viscerelor, etc.

În concluzie, dr. Bucaille constată:

„Cu mai bine de 1000 de ani înainte de timpul nostru, într-o perioadă în care predominau ideile ciudate, oamenii aveau știința Coranului. Afirmațiile pe care acesta le cuprinde exprimă în termeni simpli adevăruri despre importanța primordială care i-a luat omului secole să o descopere.”[10]

 Cine este Mohammed

(Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)?

Allah spune:

﴿وَمَا أَرْسَلْنَاكَ إِلَّا رَحْمَةً لِّلْعَالَمِينَ﴾ )الأنبياء(21:107:

„Și Noi nu te-am trimis (o, Mohammed) decât ca o îndurare pentru lumi.” [Traducerea Sensurilor Coranului cel Nobil, 21:107]

Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) este ultimul dintre Mesagerii și Profeții lui Allah. Numele lui este Mohammed, fiul lui ʻAbd Allah. El s-a născut în anul 570 e.n., în Mecca. Profetul Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a fost în tinerețea sa o combinație ale celor mai nobile calități umane. El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a fost un exemplu de gândire profundă și discernământ fără defecte. El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a fost binecuvântat cu inteligență, originalitate în gândire și alegere precisă, ca mijloace pentru atingerea unor scopuri precise. Liniștea lui îndelungată i-a adus beneficii în ceea ce priveşte meditarea și investigarea adâncă a adevărului. Mintea lui strălucită și natura lui pură au fost instrumentele pentru asimilarea și înțelegerea modului de viață, precum și a indivizilor, grupurilor și a comunităților. El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) s-a ferit de practicile superstițioase şi a luat parte doar la activități constructive. În cazul unor atitudini nefolositoare și distructive, el (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) apela la solitudine şi la rămânerea cu sine însuşi. El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) s-a abținut de la băutul vinului, mâncatul cărnii sacrificate pe altare de piatră sau de la participarea la sărbători ale idolatrilor.

El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a demonstrat că era idealul de fiinţă umană, cu cel mai bun caracter. A fost cel mai amabil cu companionii săi, cel mai cinstit în vorbire și cel mai liniștit în comportament. A fost cel mai blând, cast, ospitalier și i-a impresionat întotdeauna pe oameni prin sprijinul oferit, care inspira compasiunea. A fost cel mai onest și cel mai bun în respectarea acordurilor. Poporul său l-a numit „Cel demn de încredere” datorită reputației pe care o avea printre oameni.

Această impresie asupra oamenilor poate fi dedusă din binecuvântarea și demnitatea cu care li s-au umplut inimile. Respectul, admirația și aprecierea oamenilor pentru Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) au fost unice. Niciun alt om din lume nu a mai fost atât de iubit și de onorat. Cei care l-au cunoscut bine au fost fascinați de el. Erau pregătiți să își sacrifice viețile pentru a-i salva fie şi o singură unghie atunci când era rănit. El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a fost binecuvântat cu multe aspecte al perfecțiunii pe care nimeni altcineva nu le-a primit, fapt pentru care companionii săi (Allah să fie mulţumit de ei!) l-au considerat a fi fără pereche și l-au iubit.

Atunci când a primit Profeția la vârsta de 40 de ani, Allah Preaînaltul i-a revelat primul verset din Coran prin intermediul îngerului Gavriil (Pacea fie asupra sa!). El i-a cerut Profetului (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) să predice Unicitatea lui Allah și să-i avertizeze pe oameni cu privire la politeism.

Politeiștii din Mecca i s-au opus și i-au persecutat pe cei care l-au urmat în mod strict, dar acest lucru nu i-a diminuat credința, iar el (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a rămas constant şi nici nu i-a oprit pe alți oameni să accepte predicile sale. În final, atunci când majoritatea oamenilor din Medina au acceptat Islamul, musulmanii din Mecca au emigrat în Medina. Mai târziu, și Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a emigrat la Medina pentru a forma acolo statul musulman. Mai târziu, politeiștii din Mecca și aliații lor au cedat în fața puterii crescânde a musulmanilor, iar Mecca a fost cucerită fără violență. La aproximativ 30 de ani după moartea Profetului Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), Islamul s-a răspândit în lume, înlocuind cele mai mari Imperii ale acelor timpuri, Imperiile Persan și Roman.

Mulți învățați și personalități faimoase din Occident au admis că nu au găsit niciun defect în caracterul și comportamentul Profetului (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!). Unele dintre observațiile lor sunt remarcabile.

George Bernard Shaw a scris: „Consider că, dacă un om precum el ar prelua conducerea lumii moderne, ar reuși să rezolve problemele într-un mod care ar aduce pacea și fericirea mult dorită. Europa începe să fie fermecată de credința lui Mohammed. Ar putea ca în secolul următor să meargă mai departe în recunoașterea utilității acelei credințe, pentru rezolvarea problemelor sale.”[11]

Lamartine l-a lăudat pe Profet (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) scriind: „Dacă măreția scopului, micimea mijloacelor și rezultatele uimitoare sunt cele trei criterii ale geniului uman, cine l-ar putea compara pe Mohammed cu vreun alt om măreț din istoria modernă?”[12]

Liderul hindus, Mahatma Gandhi a scris despre Profet (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) spunând:

„Sunt convins mai mult decât niciodată că nu a fost sabia cea care i-a câștigat Islamului un loc în acele timpuri, ci a fost simplitatea sa rigidă, modestia incredibilă a Profetului, modul serios de a privi angajamentele, devoțiunea intensă către prietenii și urmașii lui, precum și îndrăzneala lui, curajul său și încrederea absolută în Dumnezeu și în misiunea proprie. Au fost acestea și nu sabia cele care au contat și au întrecut fiecare obstacol.”[13]

 Ce este Islamul?

Islamul este ultima dintre credințele Divine. Numele său a fost instituit de Coran în timpul Pelerinajului de Adio al Profetului (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!). Allah spune:

﴿ الْيَوْمَ أَكْمَلْتُ لَكُمْ دِينَكُمْ وَأَتْمَمْتُ عَلَيْكُمْ نِعْمَتِي وَرَضِيتُ لَكُمُ الْإِسْلَامَ دِينًا ﴾ )المائدة(5:3:

„(...)În ziua aceasta, am desăvârșit religia voastră și am împlinit Harul Meu asupra voastră și am încuviințat Islamul ca religie pentru voi!(...)” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 5:3]

Islamul este ultima dintre credințele universale. Astăzi, ea numără peste 1.25 miliarde de adepți. Există cel puțin o comunitate mică de musulmani în fiecare țară din lume. Islamul a arătat că nu este doar cea mai răspândită credință din lume, ci și cea mai dinamică, atrăgând convertiți într-un ritm mult mai mare decât în ultimele secole.

Cuvântul din limba arabă –„islam”, însemnând „supunere”, indică un stâlp de bază a religiei și anume supunerea musulmanului în faţa Voinței lui Allah Preaînaltul, conformându-se atât din punct de vedere interior, cât și exterior Legislaţiei Sale. Islamul nu este o „religie” în sensul restrâns folosit de umaniștii seculari din Occident, ci este o religie universală, eternă, făcută cunoscută prin intermediul Profeților fiecărei națiuni sau popor încă de la începuturile rasei umane. Această religie a Islamului pune un accent foarte mare pe monoteismul fără compromisuri și pe urmarea strictă a credinței sale, precum și a metodelor sale de adorare. Ea impune supunere în faţa Voinţei lui Allah Preaînaltul și îndeamnă fiecare om să urmeze pe cât de mult posibil viața exemplară a Profetului Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), ultimul dintre Profeți și Mesageri.

Allah Preaînaltul a creat Universul și ceea ce este în el pentru ca El să fie recunoscut drept Unicul Dumnezeu. El i-a creat pe oameni și pe djinni doar pentru a-L preamări și pentru a-L adora. Allah Preaînaltul spune:

﴿وَمَا خَلَقْتُ الْجِنَّ وَالْإِنسَ إِلَّا لِيَعْبُدُونِ﴾ )الذاريات(51:56:

„Eu nu i-am creat pe djinni și oameni decât pentru ca ei să Mă adore” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 51:56]

Metoda și forma de adorare nu au fost lăsate la discreția omului. Allah Preaînaltul este Cel care a impus și a hotărât toate formele de adorare și modalitatea în care acestea trebuie îndeplinite. Deoarece Islamul abordează toate aspectele vieții, atât spirituale, cât și fizice, jurisprudența sa se bazează pe credință, instruire, adorare și hotărâre cu privire la tranzacțiile sociale, economice și politice.

Pentru că Islamul este un mod de viață perfect, acesta impune menținerea unui standard înalt al caracterului. Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus:

﴿إِنَّمَا بُعِثْتُ لِأُتَمِّمَ صَالِحَ الأَخْلاقِ‏.﴾) الأدب المفرد البخاري، موطأ مالك وصححه الألباني في الصحيحة 809 (

„Am fost trimis pentru a desăvârși caracterul bun.” (Al-Bukhari, Muwatta Malik)

Allah Preaînaltul a lăudat comportamentul exemplar al Mesagerului Său (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) spunând:

﴿ وَإِنَّكَ لَعَلَى خُلُقٍ عَظِيمٍ ﴾ )القلم(68:4:

„Și cu adevărat tu (o, Mohammed) ai un înalt caracter moral!” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 68:4]

ʻAishah (Allah să fie mulțumit de ea!), soția Mesagerului lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), în momentul în care a fost întrebat despre comportamentul său, ea a răspuns:

﴿ عن عائشة رضي الله عنها أنها سُئلت عن خلق النبي صلى الله عليه وسلم ، فقالت : كَان خُلقُه الُقرآن ﴾ )مسلم(

„Caracterul său a fost Coranul.” (Al-Bukhari)

ʻAishah (Allah să fie mulțumit de ea!) voia să spună că Profetul (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a urmat cu stricteţe Coranul, regulile sale de disciplină, poruncile și prohibițiile sale, cu toate învățăturile sale excelente, frumoase și blânde. Din acest motiv, Allah Preaînaltul le porunceşte credincioșilor să urmeze viața exemplară a Mesagerului Său (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), spunându-le:

﴿لَّقَدْ كَانَ لَكُمْ فِي رَسُولِ اللَّهِ أُسْوَةٌ حَسَنَةٌ﴾ )الأحزاب(33:21:

„Ați avut voi în Trimisul lui Allah o pildă frumoasă(…)” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 33:21]

Islamul prescrie un caracter bun, exprimat prin maniere frumoase cu fiecare ocazie, precum în cazul oferirii salutului, atunci când omul se aşează, când mănâncă, studiază, învăță, practică un sport, călătoreşte, se îmbrăcă, vizitează, doarme etc. Musulmanul trebuie să aibă un comportament bun față de oameni, în special faţă de rude și vecini. Atât în Coran, cât şi în Tradiţiile Mesagerului lui Allah (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) apar coduri de comportament rafinate pentru toate aspectele vieţii.

Familia are un statut înalt în Islam. Ea este considerată a fi esența societății, fiindcă o familie sănătoasă înseamnă o societate sănătoasă. Allah Preaînaltul ne porunceşte să îi tratăm pe părinţi cu blândeţe şi să ne cere să le arătăm acestora supunere spunând:

﴿ وَقَضَى رَبُّكَ أَلَّا تَعْبُدُوا إِلَّا إِيَّاهُ وَبِالْوَالِدَيْنِ إِحْسَانًا إِمَّا يَبْلُغَنَّ عِنْدَكَ الْكِبَرَ أَحَدُهُمَا أَوْ كِلَاهُمَا فَلَا تَقُلْ لَهُمَا أُفٍّ وَلَا تَنْهَرْهُمَا وَقُلْ لَهُمَا قَوْلًا كَرِيمًا (23) وَاخْفِضْ لَهُمَا جَنَاحَ الذُّلِّ مِنَ الرَّحْمَةِ وَقُلْ رَبِّ ارْحَمْهُمَا كَمَا رَبَّيَانِي صَغِيرًا (24) ﴾ )الإسراء(17:23

„Și Domnul tău a orânduit să nu-L adorați decât pe El și să vă purtați frumos cu părinții voștri, iar dacă bătrânețile îi ajung pe unul dintre ei sau pe amândoi lângă tine, nu le ziceți lor: «Of!» (în semn de nemulțumire pentru că te stânjenesc) și nu-i certa pe ei (pentru ceea ce nu-ți place), ci spune-le lor vorbe cuviincioase. ~ Și din îndurare coboară pentru ei aripa smereniei și îndurării (fii într-atât de bun și de îndurător față de ei încât ei să te socotească a fi umil) și spune: «Doamne, fii îndurător cu ei, căci ei m-au crescut (când am fost) mic!»” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 17:23-24]

Alături de membrii apropiaţi ai familiei, urmează rudele. Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus că Allah Preaînaltul a promis să fie bun cu cei care își tratează rudele cu bunătate și că cel care rupe legătura cu rudele nu va avea parte de Mila Sa.

 Stâlpii Islamului

▪ Nivele ale credinței

Abu Hurairah (Allah să fie mulțumit de el!) a relatat că:

‏﴿حَدَّثَنَا مُسَدَّدٌ، قَالَ حَدَّثَنَا إِسْمَاعِيلُ بْنُ إِبْرَاهِيمَ، أَخْبَرَنَا أَبُو حَيَّانَ التَّيْمِيُّ، عَنْ أَبِي زُرْعَةَ، عَنْ أَبِي هُرَيْرَةَ، قَالَ كَانَ النَّبِيُّ صلى الله عليه وسلم بَارِزًا يَوْمًا لِلنَّاسِ، فَأَتَاهُ جِبْرِيلُ فَقَالَ مَا الإِيمَانُ قَالَ ‏"‏ الإِيمَانُ أَنْ تُؤْمِنَ بِاللَّهِ وَمَلاَئِكَتِهِ وَبِلِقَائِهِ وَرُسُلِهِ، وَتُؤْمِنَ بِالْبَعْثِ ‏"‏‏.‏ قَالَ مَا الإِسْلاَمُ قَالَ ‏"‏ الإِسْلاَمُ أَنْ تَعْبُدَ اللَّهَ وَلاَ تُشْرِكَ بِهِ، وَتُقِيمَ الصَّلاَةَ، وَتُؤَدِّيَ الزَّكَاةَ الْمَفْرُوضَةَ، وَتَصُومَ رَمَضَانَ ‏"‏‏.‏ قَالَ مَا الإِحْسَانُ قَالَ ‏"‏ أَنْ تَعْبُدَ اللَّهَ كَأَنَّكَ تَرَاهُ، فَإِنْ لَمْ تَكُنْ تَرَاهُ فَإِنَّهُ يَرَاكَ ‏"‏‏.‏ قَالَ مَتَى السَّاعَةُ قَالَ ‏"‏ مَا الْمَسْئُولُ عَنْهَا بِأَعْلَمَ مِنَ السَّائِلِ، وَسَأُخْبِرُكَ عَنْ أَشْرَاطِهَا إِذَا وَلَدَتِ الأَمَةُ رَبَّهَا، وَإِذَا تَطَاوَلَ رُعَاةُ الإِبِلِ الْبُهْمُ فِي الْبُنْيَانِ، فِي خَمْسٍ لاَ يَعْلَمُهُنَّ إِلاَّ اللَّهُ ‏"‏‏.‏ ثُمَّ تَلاَ النَّبِيُّ صلى الله عليه وسلم ‏{‏إِنَّ اللَّهَ عِنْدَهُ عِلْمُ السَّاعَةِ‏}‏ الآيَةَ‏.‏ ثُمَّ أَدْبَرَ فَقَالَ ‏"‏ رُدُّوهُ ‏"‏‏.‏ فَلَمْ يَرَوْا شَيْئًا‏.‏ فَقَالَ ‏"‏ هَذَا جِبْرِيلُ جَاءَ يُعَلِّمُ النَّاسَ دِينَهُمْ ‏"‏‏.‏ قَالَ أَبُو عَبْدِ اللَّهِ جَعَلَ ذَلِكَ كُلَّهُ مِنَ الإِيمَانِ‏.‏﴾) متفق عليه(

„Într-o zi, pe când Profetul ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ se afla în compania unor oameni, un bărbat a venit şi l-a întrebat: «O, Mesager al lui Allah, ce este credinţa?» Mesagerul lui Allah ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a răspuns: «Credinţa înseamnă să crezi în Allah, în îngerii Săi, (în) întâlnirea cu El, în Mesagerii Lui şi să crezi în Înviere.» Apoi, el (bărbatul) a întrebat: «O, Mesager al lui Allah, ce este Islamul?» Mesagerul lui Allah ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a răspuns: «Să Îl adori doar pe Allah şi pe nimeni altcineva, să îţi faci rugăciunile în mod corect, să plăteşti dania obligatorie (az-zakāh) şi să ţii postul din timpul lunii Ramadan.» Apoi, bărbatul a întrebat: «Ce este al-ihsān, o, Mesager al lui Allah?» Mesagerul lui Allah ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a răspuns: «Să Îl adori pe Allah ca şi cum L-ai vedea şi dacă nu poţi ajunge la acest nivel al devoţiunii, atunci trebuie să ştii că El cu siguranţă te poate vedea.» Apoi, el a întrebat: «O, Mesager al lui Allah, când va veni Ceasul?» Mesagerul lui Allah ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a răspuns: «Cel care răspunde nu ştie mai mult decât cel care întreabă. Dar îţi voi spune semnele lui: 1. atunci când o sclavă îi dă naştere stăpânului ei; 2. atunci când păstorii cămilelor negre se întrec în construcţia celor mai înalte clădiri. Şi Ora este unul dintre cele cinci lucruri despre care nu ştie nimeni, în afară de Allah.» Apoi Profetul (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a recitat: «Cu adevărat, numai la Allah se află cunoaşterea Ceasului(...)» [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 31:34] Apoi, acel om a plecat şi Profetul ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a rugat pe companionii lui să îl cheme înapoi, însă ei nu l-au putut vedea. Apoi Profetul ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ a spus: «Acela a fost Gavriil care a venit să îi înveţe pe oameni religia lor.»” (Al-Bukhari şi Muslim)

Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus că Islamul este construit pe cinci stâlpi:

1. mărturisirea de credință (ash-shahādah)

2. rugăciunea (as-salāh)

3. caritatea anuală obligatorie (az-zakāh)

4. postul (as-saum)

5. pelerinajul (al-hajj).

▪ Mărturisirea de credință (ash-shahādah)

Mărturisirea de credință, în limba arabă shahādah, trebuie rostită de cel care acceptă Islamul. Cuvintele ei sunt: „Ash-hadu an lā ilāha illa Allah wa ash-hadu anna Mohammedan Ar-Rasūl Allah”, care înseamnă: „Nu există altă divinitate în afară de Allah, iar Mohammed este Mesagerul lui Allah.” Aceasta semnifică faptul că nimeni şi nimic nu este demn de adorare în afară de Allah Preaînaltul și că El trebuie adorat doar în conformitate cu învățăturile Mesagerului Său, Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!).

▪ Rugăciunea (as-salāh)

Cuvântul din limba arabă – „as-salāh” înseamnă, din punct de vedere lingvistic, „suplicație”, însă, din punct de vedere ritualic, el se referă la efectuarea unui set de poziții fizice repetate, alături de recitarea unor versete din Coran și anumite suplicații potrivite.

Ea este un mijloc de comunicare între om și Allah Preaînaltul, Domnul său (Rabb). Prin intermediul ei, o persoană își demonstrează dragostea și supunerea față de Allah Preaînaltul. Este cel mai important stâlp al Islamului, care, alături de mărturisirea de credință, este temelia Islamului. Ea este un act de adorare care combină actele fizice, pozițiile de stat în picioare, aplecaţi, în prosternare și stat jos cu actele verbale, precum rostirea Takbīr-ului – a spune: „Allahu Akbar (Allah este Cel mai Mare!)”, Taslīm – a rosti: „As-Salām aleikum wa rahmatu Allahi wa barakatuhu (Pacea și binecuvântările lui Allah fie asupra voastră!).

Rugăciunea este considerată a fi asemeni luminii pentru credincios, precum şi protecție împotriva efectuării păcatelor și un mijloc de căinţă pentru păcatele trecute.

• Importanța rugăciunii (as-salāh):

Salāh, rugăciunea ritualică, este obligatorie pentru fiecare musulman adult, iar copiii ar trebui să fie învățați să o efectueze la vârsta de 7 ani. Aceștia pot fi încurajați să înceapă să o efectueze la o vârstă mai mică și ar trebui să le fie cerut să o facă la vârsta de 10 ani.

Amânarea efectuării unei rugăciuni peste perioada ei de timp fără a avea un motiv valid sau legitim este interzisă. Profetul (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus:

عن عثمان بن عفان رضي الله عنه قَالَ رَأَيْتُ النَّبِيَّ صَلَّى اللَّهُ عَلَيْهِ وَسَلَّمَ تَوَضَّأَ وَهُوَ فِي هَذَا الْمَجْلِسِ فَأَحْسَنَ الْوُضُوءَ ثُمَّ قَالَ ﴿مَنْ تَوَضَّأَ مِثْلَ وُضُوئِي هَذَا ثُمَّ قَامَ فَصَلَّى رَكْعَتَيْنِ لاَ يُحَدِّثُ فِيهِمَا نَفْسَهُ بِشَىْءٍ غَفَرَ اللَّهُ لَهُ مَا تَقَدَّمَ مِنْ ذَنْبِهِ‏﴾ )متفق عليه(

„Cel care efectuează abluţiunea (wuḍū’) în acelaşi mod în care am făcut-o eu, apoi se roagă oricare două raka’āt (de rugăciune), fără a fi nepăsător, va avea toate păcatele anterioare iertate.” (An-Nasa’i)

Tăgăduirea rugăciunilor (as-salawāt) ca fiind un act de adorare obligatoriu înseamnă apostazie de Islam, în timp ce neglijarea lor este un act de necredinţă. Salāh a fost stabilită ca un act de adorare obligatoriu în momentul în care Profetul (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a fost dus în cel de al șaptelea Cer în timpul călătoriei sale miraculoase.

Aceasta va fi primul lucru despre care persoana va fi întrebată în Ziua Judecății.

Nu doar că salāh este obligatorie, dar aceasta trebuie efectuată în cinci momente prescrise ale zilei. Următoarele sunt cele cinci rugăciuni zilnice.

1. rugăciunea dinainte de răsăritul Soarelui (as-salāt-ul Fajr): ea este alcătuită din 2 unități de rugăciune obligatorii (2 rakaʻāt). Ea este precedată de două unități de rugăciune opționale (Sunnah). Perioada în care această rugăciune poate fi efectuată este cuprinsă între revărsatul zorilor şi răsăritul Soarelui.

2. rugăciunea de prânz (as-salāt-ud Dhuhr): ea este alcătuită din 4 unități de rugăciune obligatorii. Ea este precedată de 4 unități de rugăciune opționale (în 2 grupuri de câte 2) și este urmată de 2 unități de rugăciune opționale. Ea poate fi efectuată din momentul în care Soarele trece de zenit și până în a doua jumătate a după-amiezii, ʻAsr în limba arabă.

3. rugăciunea de după-amiază (as-salāt-ul ʻAsr): această rugăciune este alcătuită din 4 unități de rugăciune obligatorii și este efectuată atunci când lungimea umbrei unui băț vertical este egală cu lungimea bățului. Perioada în care aceasta poate fi efectuată este chiar înainte de apus. O persoană poate face 4 unități de rugăciune opționale înainte de unitățile de rugăciune obligatorii.

4. rugăciunea de seară (as-salāt-ul Maghrib): ea este alcătuită din 3 unități de rugăciune obligatorii, urmată de 2 unităţi de rugăciune opționale. Rugăciunea de seară poate fi îndeplinită din momentul în care Soarele scade la orizont și până când se încheie înserarea.

5. rugăciunea de noapte (as-salāt-ul Isha): această ultimă rugăciune din cele cinci obligatorii este formată din 4 unități de rugăciune obligatorii. Ea poate fi precedată de 2 unități de rugăciune opționale și urmată de 2, apoi 3 sau 1 (Witr) unități de rugăciune opționale. Ea se efectuează după ce este complet întuneric și până la revărsatul zorilor, dar este de preferat a se efectua până la miezul nopții.

Rugăciunile obligatorii pot fi efectuate de unul singur sau, de preferat, într-o congregație condusă de un lider (imam). Chemarea la rugăciune (adhan) este făcută la începutul fiecărei perioade de rugăciune.

Pentru a efectua rugăciunea, o persoană trebuie să fie într-o stare de puritate rituală obținută după o abluțiune (wuḍū’). Abluțiunea include spălarea mâinilor, a nasului și a gurii pe interior, spălarea feței și a brațelor, ștergerea peste cap cu mâinile ude și spălarea picioarelor.

Rugăciunea este unul dintre stâlpii cei mai măreți ai Islamului. Este primul act de adorare pentru care omul va fi tras la răspundere în Ziua Judecății. Dacă Allah Preaînaltul acceptă rugăciunea unui individ, atunci îi va accepta și restul faptelor bune[14].

▪ Caritatea anuală obligatorie (az-zakāh):

Az-zakāh, echivalent cu caritatea anuală obligatorie sau impozitul din România, este cel de-al treilea stâlp al Islamului. Instituția financiară este bazată pe recunoașterea faptului că Allah Preaînaltul are dreptul de a stabili legile de proprietate, mijloacele de achiziție a averii și modul de cheltuire a acesteia. Az-zakāh a însemnat în principiu purificare, creștere și augmentare, iar acesta este încă scopul plății sale.

El trebuie plătit pentru anumite tipuri de proprietăți și oferit anumitor categorii de musulmani săraci, așa cum este scris în următoarele instrucțiuni din Coran:

﴿إِنَّمَا الصَّدَقَاتُ لِلْفُقَرَاءِ وَالْمَسَاكِينِ وَالْعَامِلِينَ عَلَيْهَا وَالْمُؤَلَّفَةِ قُلُوبُهُمْ وَفِي الرِّقَابِ وَالْغَارِمِينَ وَفِي سَبِيلِ اللَّهِ وَابْنِ السَّبِيلِ فَرِيضَةً مِنَ اللَّهِ وَاللَّهُ عَلِيمٌ حَكِيمٌ (60)﴾ )التوبة(9:60:

„Milosteniile (din danie) sunt numai pentru săraci, pentru sărmani, pentru cei care ostenesc pentru ele, pentru cei ale căror inimi se adună (întru credință) (noii convertiți la Islam, a căror credință nu este încă suficient de puternică), pentru eliberarea robilor, pentru cei îndatorați greu, pentru Calea lui Allah și pentru călătorul aflat pe drum (cu condiția ca scopul călătoriei să nu fie săvârșirea unui păcat). (Aceasta este) poruncă de la Allah, iar Allah este Hakīm (Înţelept), ʻAlīm (Omniscient, Atoatecunoscător).” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 9: 60]

Az-zakāh îl purifică pe cel care îl oferă de zgârcenie, avariție și lăcomie. El semnifică, de asemenea, sistemul social de bunăstare, care aduce iubire frățească, prietenie și cooperare printre musulmani.

De asemenea, el restrânge diferențele dintre cei bogați și cei săraci, pe baza milei și a bunătății. Mai mult decât atât, Allah Preaînaltul îl răsplătește generos pe cel care oferă caritate.

Az-zakāh este obligatoriu pentru toţi musulmanii, fie bătrâni sau tineri, bărbați sau femei, sănătoși sau nu din punct de vedere psihic; cu toţii trebuind să plătească dania anuală obligatorie pe averea pe care o deţin (atât timp cât deţine suma minimă necesară). Caritatea anuală obligatorie se plăteşte pentru următoarele obiecte deţinute:

1. aur, argint și bani;

2. animale domestice;

3. produse;

4. mărfuri comerciale și stocuri;

5. comori și mine.

Dacă o persoană moare înainte să plătească zakāh pe averea sa, atunci acesta trebuie luat din bunurile decedatului înainte să fie realizată diviziunea acesteia între moștenitori.

Negarea zakāt-ului sau al oricărui alt stâlp al Islamului înseamnă apostazie. Allah Preaînaltul le-a promis o pedeapsă severă celor care nu plătesc zakāh.

▪ Postul (as-saum)

As-saum, postul din luna Ramadan, este cel de-al patrulea stâlp al Islamului, pe care Allah l-a poruncit în al doilea an de hijrah[15]. Îndeplinirea postului din luna Ramadan este obligatorie pentru fiecare musulman adult și aflat în deplinătatea facultăților mintale. Acest post implică abținerea de la mâncat și băut în timpul orelor de post și anume de la revărsatul zorilor şi până la apus. Postul ajută la dezvoltarea rezistenței, a toleranței, a reținerii de sine și a fricii de Allah Preaînaltul. El ajută, de asemenea, la dezvoltarea simpatiei pentru musulmanii mai puțini binecuvântați și la creșterea răsplății carităţii. În timpul lunii Ramadan, porțile Paradisului se deschid, iar porțile Iadului se închid. De asemenea, în această lună, există o noapte care, dacă este observată, aduce o răsplată mai mare decât 1000 de luni de adorare.

Postul începe atunci când este văzută luna cea nouă care anunţă începerea lunii Ramadan și se încheie odată cu noua lună a următorii luni, Shawwāl. Sfârșitul este marcat de Eid-ul-Fitr, care, din punct de vedere literal, înseamnă „sărbătoarea întreruperii postului”. Dacă o persoană, datorită unui motiv legitim, nu ține post o zi sau mai multe în timpul lunii Ramadan, aceasta trebuie să o recupereze după terminarea lunii Ramadan.

Următoarele sunt lucrurile care invalidează postul:

· mâncatul, băutul sau relațiile intime realizate de bună voie, în timpul orelor de post;

· menstruația sau sângerarea post-partum;

· inducerea vomitatului ;

· transfuzia de sânge (donarea de sânge).

Efectuarea oricărui fapt din cele amintite mai sus din cauza uitării nu invalidează postul.

▪ Pelerinajul (al-Hajj)

Hajj sau pelerinajul este cel de-al cincilea stâlp al Islamului. Acesta implică observarea și efectuarea anumitor ritualuri în timpul lunii Dhul-Hijjah a calendarului lunar, în Mecca și în alte locuri adiacente. Hajj este obligatoriu cel puțin o dată în viață pentru fiecare adult aflat în deplina facultăților mintale, care este capabil din punct de vedere fizic și financiar. Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus:

﴿ عن أبي هريرةـ رضى الله عنه ـ قَالَ: سَمِعْتُ النَّبِيَّ صلى الله عليه وسلم يَقُولُ ‏ "‏ مَنْ حَجَّ لِلَّهِ فَلَمْ يَرْفُثْ وَلَمْ يَفْسُقْ رَجَعَ كَيَوْمِ وَلَدَتْهُ أُمُّهُ ‏"‏‏.﴾‏ )صحيح البخاري( الرفث : الجماع

„Cel care efectuează Hajj pentru Mulţumirea lui Allah şi nu întreține relații sexuale cu soția sa, nu face rău și nu comite păcate, se va întoarce (după Hajj purificat de toate păcatele) asemeni unui nou-născut.” (Al-Bukhari)

La fel ca orice alt act de adorare, efectuarea Hajj-ului trebuie precedată de intenția de a-l face. Ea necesită, de asemenea, purtarea unui veșmânt al sacralităţii, ihrām[16]. De fapt, îmbrăcarea unui astfel de veșmânt este o formă concretă de exprimare a intenției pentru Hajj sau ʻUmrah[17], pelerinajul cel mic. Atunci când o persoană intră în starea de sacralitate, aceasta îmbracă veșmântul, care este alcătuit dintr-o bucată mare de pânză care acoperă partea superioară a corpului și o alta ce acoperă corpul de la buric în jos (aceasta doar pentru bărbaţi). Următoarele lucruri devin interzise până când starea de sacralitate s-a încheiat la sfârșitul Hajj-ului sau a ʻUmrei:

1. tăierea sau smulgerea părului din orice parte a corpului;

2. tăierea unghiilor;

3. purtarea unei pălării sau a unui alt lucru ce acoperă capul (pentru bărbaţi);

4. purtarea parfumului;

5. consumarea căsătoriei şi

6. relațiile intime.

Pelerinajul începe cu şapte circuite în jurul sanctuarului Kaʻbah și continuă cu parcurgerea distanței dintre cele două dealuri, Safā și Marwah. În ziua cea de a opta zi a lunii Dhul-Hijjah, pelerinii continuă să meargă către Mina, Arafat, Muzdalifah, iar apoi se întorc la Mina pentru a efectua anumite ritualuri și pentru a termina procedurile cu sacrificarea unui animal, fie ea o oaie, o capră, o vacă sau o cămilă.

 Stâlpii credinței

Există şase stâlpi ai credinţei:

1. credința în Allah Preaînaltul;

2. credința în îngerii Săi;

3. credința în Cărțile Sale;

4. credința în Mesagerii Săi;

5. credința în Ziua Judecății;

6. credința în destinul și în predestinarea Divină (Qada’ și Qadar).

● Credința în Allah Preaînaltul:

Acest stâlp înseamnă să crezi că Allah Preaînaltul este Singurul Dumnezeu care merită adorat, că El este Creatorul și Susținătorul a tot ceea ce există, că El este cel care dă viață și aduce moartea și că El este Unic în Numele și Atributele Sale.

● Credința în îngerii Săi:

Allah Preaînaltul a creat îngerii din lumină. Aceștia sunt robi onorabili ai lui Allah Preaînaltul, Care Îl ascultă și execută Ordinele Sale. Allah Preaînaltul îi descrie astfel:

﴿ لَا يَعْصُونَ اللَّهَ مَا أَمَرَهُمْ وَيَفْعَلُونَ مَا يُؤْمَرُونَ (6) ﴾ )التحريم(66:6:

„(…)care nu I se împotrivesc lui Allah în ceea ce le poruncește și care fac ceea ce li se poruncește.” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 66:6]

Allah Preaînaltul i-a creat pentru a-L adora și doar Allah Preaînaltul cunoaște numărul lor. Printre aceștia se află:

· îngerul Gavriil (Pacea fie asupra sa!), responsabil cu transmiterea Revelaţiilor Divine către Profeții și Mesagerii lui Allah;

· îngerul Mihail (Pacea fie asupra sa!), responsabil cu ploaia;

· îngerul morții (Pacea fie asupra sa!), care are drept sarcină luarea sufletelor oamenilor;

· îngerii susținători ai Tronului lui Allah Preaînaltul;

· îngerii paznici ai Paradisului și ai Iadului.

În afară de aceștia, sunt îngerii care păzesc oamenii, alții care înregistrează faptele și cuvintele oamenilor, precum și alții care au cu totul alte sarcini.

● Credința în Cărțile Sale:

Credinţa în Cărțile Sale înseamnă a crede că Allah Preaînaltul le-a revelat Mesagerilor Săi (Pacea fie asupra lor!) Cărțile Sale, pentru ca aceștia să le transmită naţiunilor din care făceau parte. Aceste Cărți cuprind Cuvintele lui Allah Preaînaltul. Ele, fără îndoială, au fost pure la momentul Revelației, iar atunci când o Carte sau Scriptură era revelată, aceasta o abrogă pe cea anterioară ei. Scripturile Divine cunoscute sunt:

1. At-Taurat (Tora), Cartea pe care Allah Preaînaltul i-a revelat-o Profetului Moise (Pacea fie asupra sa!);

2. Az-Zabur (Psalmii), Cartea revelată Profetului David (Pacea fie asupra sa!);

3. Injil (Evanghelia), revelată Profetului Isus (Pacea fie asupra sa!);

4. Coranul, Cartea revelată Profetului Mohammed (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!);

5. Foile lui Ibrāhim (Avraam).

Cărțile pe care creștinii și evreii le ţin în mâinile lor astăzi și anume Tora și Biblia cu Vechiul și Noul Testament, nu sunt autentice, deoarece au fost modificate. Mai mult decât atât, acestea au fost abrogate de ultima dintre Cărțile lui Allah, Coranul.

Coranul este Cuvântul lui Allah Preaînaltul, ultima Sa Carte trimisă pentru întreaga omenire, pe care Allah Preaînaltul i-a revelat-o Profetului Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), ultimul dintre Profeții și Mesagerii Săi, pentru a le fi transmisă oamenilor. Allah Preaînaltul a trimis-o pentru a face totul clar și pentru a fi un mijloc de călăuzire și compasiune. Allah Preaînaltul a promis să o păstreze și să o protejeze de modificări, falsificări, adăugiri sau vătămare. El Preaînaltul spune:

﴿إِنَّا نَحْنُ نَزَّلْنَا الذِّكْرَ وَإِنَّا لَهُ لَحَافِظُونَ﴾ )الحجر(15:9:

„Într-adevăr, Noi am pogorât Coranul și Noi îi vom fi păzitori!” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 15:9]

Coranul i-a fost revelat Profetului Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) în părți, așa cum au cerut circumstanțele, pe o perioadă de 23 de ani, 13 ani în Mecca și 10 ani în Medina. El este împărțit în 114 Capitole (Surat) de diferite mărimi.

● Credința în Mesagerii Săi:

Musulmanii mărturisesc că Allah Preaînaltul a trimis Mesageri la fiecare națiune, invitându-i să Îl adore doar pe Allah. Această credință impune renunțarea la toți cei adorați alături de Allah sau în locul Lui și că toți Mesagerii au fost sinceri și și-au îndeplinit misiunea în cea mai bună manieră cu putinţă. Allah Preaînaltul a trimis mulți Mesageri, dar doar Allah Preaînaltul știe cât de mulți. Este necesar ca toți musulmanii să creadă în toți Profeții și Mesagerii. Primul Mesager pe care Allah Preaînaltul l-a trimis omenirii a fost Noe, iar ultimul dintre ei a fost Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra lor!). Allah Preaînaltul spune:

﴿وَلَقَدْ بَعَثْنَا فِي كُلِّ أُمَّةٍ رَّسُولًا أَنِ اعْبُدُوا اللَّهَ وَاجْتَنِبُوا الطَّاغُوتَ﴾ )النحل(16:36:

„Noi am trimis la fiecare comunitate un trimis (ca să le zică): «Adoraţi-L pe Allah și ţineţi-vă departe de Taghut (oricine este adorat în afară de Allah)!»(...)” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 16:36]

Toți Profeții și Mesagerii (Pacea fie asupra lor!) au fost ființe umane. Allah Preaînaltul i-a diferențiat prin numirea lor drept Profeți și Mesageri și le-a sprijinit miracolele. Aceștia nu aveau nicio calitate Divină și nu au avut acces la lumea Nevăzută.

Allah Preaînaltul l-a trimis pe Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) tuturor oamenilor spunând:

﴿ قُلْ يَا أَيُّهَا النَّاسُ إِنِّي رَسُولُ اللَّهِ إِلَيْكُمْ جَمِيعًا﴾ )الأعراف(7:158:

„Spune (o, Mohammed): «O, oameni! Eu sunt pentru voi toți Trimisul lui Allah(…)” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 7:158]

Dintre toți Mesagerii, cinci au fost cei care au fost mai determinați în a face ceea ce le-a poruncit Allah Preaînaltul. Aceștia au fost Noe, Avraam, Moise, Isus și Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra lor!), care a fost ultimul și cel mai bun dintre ei și care este cel mai bun dintre toți oamenii.

● Credința în Ziua Judecății:

Musulmanii mărturisesc adevărul a tot ceea ce au spus Allah Preaînaltul sau Mesagerul Său (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) cu privire la moarte și la chestiunile eshatologice. Allah Preaînaltul nu Și-a creat creațiile fără a avea un scop. El i-a creat pe oameni și pe djinni pentru a-L adora pe El și le-a promis Paradisul drept răsplată pentru cei care Îl ascultă pe El și pe Mesagerii Săi sau Iadul pentru cei care nu Îl ascultă pe El sau pe Mesagerii Săi. El a stabilit o perioadă anumită pentru întreg Universul, a cărui sfârșit va fi Ora Finală. În timpul Zilei Judecății, oamenii vor fi întrebați despre faptele lor din această lume. Acele fapte vor fi cântărite pentru ei. Cei ale căror fapte bune le vor întrece pe cele rele, vor prospera. Cei ale căror fapte rele le vor întrece pe cele bune, vor fi condamnați la Focul Iadului. Islamul este o precondiție pentru acceptarea oricărei fapte bune.

Ziua Judecății are semne minore și majore. Aproape toate semnele minore au apărut. Acestea includ misiunea Profetului Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), trecerea timpului mai rapid și întrecerea păstorilor în ridicarea clădirilor înalte, precum și răspândirea consumului de alcool, a preacurviei și a multor altor vicii.

Semnele majore includ venirea Anticristului, un impostor care va susține că este Dumnezeu. El va traversa întreg Pământul, dar nu va putea să intre în Mecca și Medina. Coborârea lui Isus (Pacea fie asupra sa!) din Ceruri este cel de al doilea semn major. El va omorî Anticristul, va ucide porcul și va face şi alte fapte. El va trăi pentru o anumită perioadă de timp, iar musulmanii îi vor face rugăciunea de înmormântare și îl vor îngropa. Al treilea semn este reprezentat de ieșirea popoarelor Gog și Magog, două mari națiuni de oameni ce vor devasta Pământul, a căror moarte va fi în final adusă de către Allah Preaînaltul.

Ultimul semn major care anunță sfârșitul tuturor creaturilor și a creațiilor va fi răsăritul Soarelui dinspre Vest. Prima suflare în trâmbiță va marca sfârșitul, iar după cea de a doua suflare, toate creaturile vor fi ridicate pentru a se aduna pentru Ziua Judecății. Ziua va dura 50.000 de ani, timp în care oamenii vor sta în picioare, dezbrăcați și necircumsciși, așa cum au fost născuți. Drept rezultat, aceștia vor suferi foarte mult și se vor afunda în propria transpirație, fiecare conform faptelor lor rele. Unii se vor afunda până la glezne, alții până la genunchi, alții până la talie, alții până la piept, iar unii chiar până la gurile lor. Însă omenirea îl va ruga pe Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) să mijlocească pentru ei, după ce în prealabil au fost refuzați de alți Mesageri milostivi. El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) va mijloci în faţa lui Allah Preaînaltul pentru aceștia, pentru ca Judecata să înceapă. Allah Preaînaltul îi va primi mijlocirea.

După Judecată, fiecare își va primi cartea cu înregistrarea faptelor. Cei care o vor primi în mâna dreaptă, vor prospera și vor fi admiși în Paradis, în timp ce cei care o vor primi în mâna stângă sau din spate, vor fi sortiți nefericirii. Un pod, mai subțire decât un fir de păr și mai ascuțit decât o lamă, va fi pus peste Iad. Cu toții vor trebui să treacă peste pod, unii dintre ei îl vor putea trece în siguranță, în timp ce alții vor cădea în Iad.

• Descrierea Paradisului: Paradisul, în limba arabă Jannah, este lăcașul pregătit de Allah credincioșilor. El are binecuvântări eterne, nemaivăzute, nemaiauzite și neimaginate de om. În el se află femei pure, râuri de lapte, vin care nu îmbată, miere pură și orice tip de fructe delicioase și carne. Locuitorii lui nu vor simți oboseală, plictiseală sau moarte.

• Descrierea Iadului: Focul Iadului este lăcașul pe care Allah l-a pregătit pentru cei care Îl neagă pe El și pe Mesagerii Săi (Pacea fie asupra lor!). Mâncarea lui este intolerabil de amară, iar băutura lui este puroiul cear se scurge din rănile locuitorilor lui. Adâncimea lui este impenetrabilă. Necredincioşii și ipocriții vor trăi în el pentru totdeauna.

▪ Credința în destin și în predestinarea divină (Qada’ și Qadar):

Destinul (Qada’) este Hotărârea generală a lui Allah Preaînaltul conform căreia fiecare om va muri, în timp ce Predestinarea Divină (Qadar) este un Decret particular al lui Allah Preaînaltul sau executarea Qada’, conform căreia fiecare persoană va muri într-un timp și loc particular. Așadar, credința în acest stâlp aduce cu sine credința că Allah Preaînaltul a creat totul și i-a predestinat măsura.

• Implicațiile lui Qadar:

1. Allah Preaînaltul cunoaște foarte bine tot ceea ce se petrece, iar Știința Sa cuprinde toate lucrurile;

2. Allah Preaînaltul a predeterminat părți din întreg în Tablele Păstrate;

3. nimic nu se petrece în Ceruri sau pe Pământ fără Voința și Dorința lui Allah Preaînaltul. Tot ceea ce Allah Preaînaltul dorește se petrece și nimic din ceea ce El nu dorește, nu se petrece;

4. Allah Preaînaltul este Creatorul tuturor lucrurilor. Nu există alt creator, cu excepția Lui.

 Eticheta igienei

Dispoziţiile Islamului abordează atât viața personală, cât și pe cea socială a unui om pentru a-i asigura puritatea, curățenia corpului, a îmbrăcămintei, a mâncării, a mediului înconjurător, a comportamentului, a manierelor, a gândurilor și a intențiilor.

Regulile de igienă în Islam par a fi unice atunci când sunt comparate cu alte religii. În Islam, igiena nu este considerată a fi o chestiune lăsată la discreția personală, ci, dimpotrivă, abluțiunea (wuḍū’) este un act de adorare obligatoriu, o precondiție pentru rugăciune. Un musulman trebuie să ofere cel puțin 5 rugăciuni obligatorii în fiecare zi, cu puritate în inima și mintea sa și cu curățenie în ceea ce priveşte corpul și hainele sale. Rugăciunea trebuie oferită de asemenea cu o intenție pură, într-un un loc pur. O persoană poate înțelege cu ușurință efectele benefice și rezultatele pe care le câștigă un musulman prin repetarea actului. De asemenea, este obligatoriu să faci un duş sau baie după un contact sexual, după terminarea menstruației și cu alte ocazii.

În afara acestor acte de igienă, mai este cerută spălarea dinților pentru a preveni cariile, bolile gingiilor, halena; tăierea unghiilor, tăierea mustății, precum și raderea părului pubian și axial. Toate aceste cerințe demonstrează că Islamul nu abordează doar nevoile spirituale ale omului, ci se ocupă și de sănătatea lui fizică.

 Femeile și familia în Islam

Islamul le-a onorat pe femei, însărcinându-le cu creșterea generațiilor viitoare. O femeie era tratată precum un obiect înainte de Islam, fiind privată de drepturile ei până la punctul în care fiul cel mai mare le moștenea pe soțiile tatălui său. În timpul erei preislamice, fetițele erau îngropate de vii. De asemenea, şi alte culturi le considerau de pe femei a fi mai puțin valoroase decât orice fiinţă umană.

Nu doar că Islamul le onorează pe femei, ci le și consideră egale cu bărbații în ceea ce privește realizările și recompensele/pedepsele. Allah Preaînaltul a stabilit evlavia și nu genul drept criteriu de superioritate. El spune:

﴿يَا أَيُّهَا النَّاسُ إِنَّا خَلَقْنَاكُم مِّن ذَكَرٍ وَأُنثَىٰ وَجَعَلْنَاكُمْ شُعُوبًا وَقَبَائِلَ لِتَعَارَفُوا ۚ إِنَّ أَكْرَمَكُمْ عِندَ اللَّهِ أَتْقَاكُمْ ۚ إِنَّ اللَّهَ عَلِيمٌ خَبِير﴾ )الحجرات(49:13:

„O, voi oameni! Noi v-am creat pe voi dintr-un bărbat și o femeie și v-am făcut pe voi popoare și triburi, pentru ca să vă cunoașteți. Cel mai cinstit dintre voi la Allah este cel mai evlavios dintre voi. Allah este ʻAlīm (Omniscient, Atoatecunoscător), Khabīr (Bineştiutor).” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 49:13]

Allah Preaînaltul i-a oferit dreptul la deţinerea propriei sale averi, precum și dreptul de a se folosi de ea după cum dorește, atât timp cât arată că este responsabilă în fața lui Allah Preaînaltul. Chiar dacă o soție este bogată, este datoria bărbatului să îşi întrețină familia. El nu are niciun drept asupra bunurilor ei, decât dacă aceasta îi dă ceea ce el dorește, de bună voie. Mai mult decât atât, Allah Preaînaltul le acordă părinților un statut măreț prin faptul că le porunceşte copiilor să fie buni cu ei, spunând:

﴿وَقَضَىٰ رَبُّكَ أَلَّا تَعْبُدُوا إِلَّا إِيَّاهُ وَبِالْوَالِدَيْنِ إِحْسَانًا ۚ إِمَّا يَبْلُغَنَّ عِندَكَ الْكِبَرَ أَحَدُهُمَا أَوْ كِلَاهُمَا فَلَا تَقُل لَّهُمَا أُفٍّ وَلَا تَنْهَرْهُمَا وَقُل لَّهُمَا قَوْلًا كَرِيمًا﴾ )الإسراء(17:23:

„Și Domnul tău a orânduit să nu-L adorați decât pe El și să vă purtați frumos cu părinții voștri, iar dacă bătrânețile îi ajung pe unul dintre ei sau pe amândoi lângă tine, nu le ziceți lor «Of!» (în semn de nemulțumire pentru că te stânjenesc) și nu-i certa pe ei (pentru ceea ce nu-ți place), ci spune-le lor vorbe cuviincioase.” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 17:23]

Allah Preaînaltul a poruncit ca doar El să fie adorat și, prin această poruncă, le-a poruncit și copiilor să își trateze părinții cu bunătate. Versetul arată statutul onorabil al părinților în Islam. Cu toate acestea, mama merită mai mult respect și mai multă bunătate, așa cum arată următorul hadith:

﴿ عَنْ أَبِي هُرَيْرَةَ ـ رضى الله عنه ـ قَالَ جَاءَ رَجُلٌ إِلَى رَسُولِ اللَّهِ صلى الله عليه وسلم فَقَالَ يَا رَسُولَ اللَّهِ مَنْ أَحَقُّ بِحُسْنِ صَحَابَتِي قَالَ ‏"‏ أُمُّكَ ‏"‏‏.‏ قَالَ ثُمَّ مَنْ قَالَ ‏"‏ أُمُّكَ ‏"‏‏.‏ قَالَ ثُمَّ مَنْ قَالَ ‏"‏ أُمُّكَ ‏"‏‏.‏ قَالَ ثُمَّ مَنْ قَالَ ‏"‏ ثُمَّ أَبُوكَ ‏"‏‏.‏ وَقَالَ ابْنُ شُبْرُمَةَ وَيَحْيَى بْنُ أَيُّوبَ حَدَّثَنَا أَبُو زُرْعَةَ مِثْلَهُ‏.﴾) متفق عليه)

„Un bărbat a venit la Profetul lui Allah ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ şi l-a întrebat: «O, Profet al lui Allah, cine este persoana care merită cea mai mare grijă din partea mea?» El ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a răspuns: «Mama ta.» Omul a întrebat: «Care este următoarea persoană care merită grija mea?» El ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a răspuns: «Mama ta.» Omul a întrebat din nou: «Şi următoarea persoană?» El, ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a răspuns: «Mama ta.» Omul a întrebat: «Şi apoi?» Profetul lui Allah ‎‎(Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)‎ i-a răspuns: «Tatăl tău.»” (Al-Bukhari şi Muslim)

▪ Codul vestimentar al femeilor

Printre nemusulmani, subiectul codului vestimentar al femeilor este unul controversat. Controversa apare din cauza ignoranței lor cu privire la Islam și la principiile sale. Aceștia cred că femeia musulmană este ținută în casă, fără a avea vreun drept. Ei văd femeia musulmană din perspectiva propriei lor culturi, în care femeia s-a răzvrătit împotriva structurilor sale și s-a eliberat de cătușele trecutului. Acesta este mai mult modul de gândire etnocentric al femeilor nemusulmane. Acest lucru se datorează faptului că femeile occidentale nu au experimentat nici în trecut și nici în prezent un adevărat simț al eliberării.

Din timpuri antice, încă din Evul Mediu, Renaștere și momentul Revoluției industriale şi până în era prezentă a tehnologiei, acestea au trecut de la o formă a sclaviei la alta, la liberul lor arbitru, crezând că ultimul stagiu este eliberarea supremă, când, de fapt, este doar sclavie sub o altă formă. Acestea și-au lăsat casele pentru a-și face loc printre bărbați cerând egalitate, ignorând realitatea conform căreia fizicul lor are anumite limite și că au anumite funcții și obiective. Rezultatele pot fi ușor observate în devastarea clară a familiei occidentale.

Purtatul vălului de către femei în Islam nu este un obicei cultural, moștenit de la o cultură sau civilizație antică. Dimpotrivă, acesta este o instituție condamnată de către Cel care a creat omenirea. El a prescris acest lucru pentru femei datorită Înțelepciunii Sale infinite.

Atât bărbații, cât și femeile au fost creați cu dorințe sexuale. Allah Preaînaltul a lăsat anumite reguli și măsuri de precauție pentru controlarea acestor dorințe și pentru protejarea fiecăruia dintre ei de toate formele de relații ilicite pentru prezervarea posterității și pentru menținerea unei relații corespunzătoare dintre un bărbat și o femeie. Observarea acestor reguli și precauții va conduce la stabilirea unei familii și comunități sănătoase.

 Concluzii

Islamul este religia pe care Allah Preaînaltul a ales-o pentru omenire. El spune:

﴿ إِنَّ الدِّينَ عِنْدَ اللَّهِ الْإِسْلَامُ ﴾ ) آل عمران(3:19:

„(Unica) religie acceptată de Allah este Islamul(…)” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 3:19]

Aceasta înseamnă că Mesajul Său este universal. Datorită acestui fapt, omul nu are nevoie să dezvolte și să realizeze legi noi, care să corespundă fiecărei vârste și fiecărui stil de viață. El este un mod de viață care afectează fiecare aspect al vieții omului: social, politic, economic, etc. Islamul are o soluție pentru fiecare problemă, indiferent de natura și gravitatea sa. El este un Mesaj Divin pe care Allah Preaînaltul a ales să îl transmită omenirii prin intermediul Profetului Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!). De asemenea, Allah i-a revelat omului Coranul, ultima Sa Carte care cuprinde o constituție neschimbată.

Acum că ai citit această cărticică și ai aflat mai multe despre principiile centrale ale Islamului, alegerea este a ta. Cu toții ne îndreptăm către același sfârșit, dar drumul ales determină destinația finală.

Allah Preaînaltul este atât de Milostiv și departe de orice nedreptate, încât spune:

﴿وَلَا تَزِرُ وَازِرَةٌ وِزْرَ أُخْرَىٰ ۗ وَمَا كُنَّا مُعَذِّبِينَ حَتَّىٰ نَبْعَثَ رَسُولًا﴾ )الإسراء(17:15:

„(…)și Noi nu am chinuit (niciodată un neam) înainte de a-i trimite un Profet (care să-l călăuzească spre Adevăr și să-l împiedice de la rătăcire).” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 17:15]

Am pregătit acest Mesaj din grijă pentru dumneavoastră.

 Câteva versete coranice despre Islam

Allah spune:

﴿ذَٰلِكَ الْكِتَابُ لَا رَيْبَ ۛ فِيهِ ۛ هُدًى لِّلْمُتَّقِينَ﴾ )البقرة(2:2:

„Aceasta este Cartea (Cartea este deseori folosită cu sensul de Coran), cea fără îndoială; Ea este Călăuză pentru cei smeriți.” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 2:2]

﴿وَوَصَّىٰ بِهَا إِبْرَاهِيمُ بَنِيهِ وَيَعْقُوبُ يَا بَنِيَّ إِنَّ اللَّهَ اصْطَفَىٰ لَكُمُ الدِّينَ فَلَا تَمُوتُنَّ إِلَّا وَأَنتُم مُّسْلِمُونَ﴾ )البقرة(2:132:

„Și Avraam a lăsat-o ca îndemnare fiilor săi și asemenea și Iacob (în limba arabă Ya’qub) (zicând ei): «O, fiii mei, Allah v-a ales vouă religia (Islamul) și, de aceea, să nu muriți altfel decât musulmani!»” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 2:132]

﴿وَمَن يَبْتَغِ غَيْرَ الْإِسْلَامِ دِينًا فَلَن يُقْبَلَ مِنْهُ وَهُوَ فِي الْآخِرَةِ مِنَ الْخَاسِرِينَ﴾ )آل عمران(3:85:

„Acela care dorește o altă religie decât Islamul, nu-i va fi acceptată, și el se va afla în Lumea de Apoi printre cei pierduți.” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 3:85]

﴿الْيَوْمَ أَكْمَلْتُ لَكُمْ دِينَكُمْ وَأَتْمَمْتُ عَلَيْكُمْ نِعْمَتِي وَرَضِيتُ لَكُمُ الْإِسْلَامَ دِينًا﴾ )المائدة(5:3:

„În ziua aceasta, am desăvârșit religia voastră și am împlinit Harul Meu asupra voastră și am încuviințat Islamul ca religie pentru voi! (Acest segment al versetului ar fi fost – în opinia celor mai mulți comentatori – versetul care a încheiat Revelația Profetului Mohammed. El ar fi fost revelat în anul 10 h., în timpul ultimului său Pelerinaj la Mecca, cu trei luni înainte de a se săvârși din viață)” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 5:3]

﴿إِنَّ الَّذِينَ يَكْفُرُونَ بِاللَّهِ وَرُسُلِهِ وَيُرِيدُونَ أَن يُفَرِّقُوا بَيْنَ اللَّهِ وَرُسُلِهِ وَيَقُولُونَ نُؤْمِنُ بِبَعْضٍ وَنَكْفُرُ بِبَعْضٍ وَيُرِيدُونَ أَن يَتَّخِذُوا بَيْنَ ذَٰلِكَ سَبِيلًا﴾ )النساء(4:150:

„Aceia care nu cred în Allah și în Trimișii Săi (aceștia sunt evreii) și vor să-l separe pe Allah de Trimișii Săi, zicând: «Noi credem în unii dintre ei (dintre Trimiși), dar nu credem în alții» și voiesc să găsească un drum de mijloc.” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 4:150]

﴿هُوَ الَّذِي أَرْسَلَ رَسُولَهُ بِالْهُدَىٰ وَدِينِ الْحَقِّ لِيُظْهِرَهُ عَلَى الدِّينِ كُلِّهِ وَلَوْ كَرِهَ الْمُشْرِكُونَ﴾ )التوبة(9:33:

„El este Cel care l-a Trimis pe Trimisul Său cu buna călăuzire (cu Coranul) și cu religia Adevărului (Islamul), pentru ca ea să fie biruitoare asupra oricărei alte religii, chiar dacă politeiștii urăsc (aceasta).” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 9:33]

﴿أَفَمَن شَرَحَ اللَّهُ صَدْرَهُ لِلْإِسْلَامِ فَهُوَ عَلَىٰ نُورٍ مِّن رَّبِّهِ ۚ فَوَيْلٌ لِّلْقَاسِيَةِ قُلُوبُهُم مِّن ذِكْرِ اللَّهِ ۚ أُولَٰئِكَ فِي ضَلَالٍ مُّبِينٍ﴾ )الزمر(39:22:

„Oare acela căruia i-a deschis Allah pieptul pentru Islam și care are lumină de la Domnul său? (se înțelege în această frază: «Este mai bun sau acela care a rămas necredincios?») Vai acelora cu inimile împietrite față de pomenirea lui Allah! Aceia se află într-o rătăcire învederată (de la calea Adevărului)!” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 39:22]

﴿هُوَ الَّذِي أَرْسَلَ رَسُولَهُ بِالْهُدَىٰ وَدِينِ الْحَقِّ لِيُظْهِرَهُ عَلَى الدِّينِ كُلِّهِ ۚ وَكَفَىٰ بِاللَّهِ شَهِيدًا﴾ )الفتح(48:28:

„El este Cel care l-a trimis pe Trimisul Său cu îndreptare și cu Religia Adevărului (Islamul) pentru ca să o facă să triumfe asupra întregii religii (asupra tuturor celorlalte religii). Și Allah este de ajuns ca Martor (Shahīd).” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 48:28]

﴿يَا أَيُّهَا النَّاسُ اعْبُدُوا رَبَّكُمُ الَّذِي خَلَقَكُمْ وَالَّذِينَ مِن قَبْلِكُمْ لَعَلَّكُمْ تَتَّقُونَ﴾ )البقرة(2:21:

„O, voi oameni, slăviți-L pe Domnul vostru, care v-a făcut pe voi și pe cei de dinaintea voastră. Ca să aveți frică (de El).” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 2:21]

﴿الَّذِي جَعَلَ لَكُمُ الْأَرْضَ فِرَاشًا وَالسَّمَاءَ بِنَاءً وَأَنزَلَ مِنَ السَّمَاءِ مَاءً فَأَخْرَجَ بِهِ مِنَ الثَّمَرَاتِ رِزْقًا لَّكُمْ ۖ فَلَا تَجْعَلُوا لِلَّهِ أَندَادًا وَأَنتُمْ تَعْلَمُونَ﴾ )البقرة(2:22:

„(Slăviți-L pe) Cel care v-a făcut vouă Pământul un covor (un loc potrivit pentru statornicire și odihnă, pregătit pentru viața omului și a celorlalte făpturi) și Cerul o zidire (bine clădit și legat, după o rânduială precisă) și a pogorât din Cer apă și a scos prin ea, din roade, hrană pentru voi. De vreme ce voi știți (toate acestea), nu-i faceți lui Allah semeni (nu adorați vreun om sau lucru precum Allah, căci prin aceasta Îi faceți asociați)!” [Traducerea sensurilor Coranului cel Nobil, 2:22]

 Câteva ahadith despre Islam

ʻAbd Allah ibn ʻAmr (Allah să fie mulțumit de el!) a relatat că Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus:

﴿ عَنْ عَبْدِ اللَّهِ بْنِ عَمْرٍو ـ رضى الله عنهما ـ أَنَّ رَجُلاً، سَأَلَ النَّبِيَّ صلى الله عليه وسلم أَىُّ الإِسْلاَمِ خَيْرٌ قَالَ ‏ "‏ تُطْعِمُ الطَّعَامَ، وَتَقْرَأُ السَّلاَمَ عَلَى مَنْ عَرَفْتَ وَمَنْ لَمْ تَعْرِفْ ‏"﴾‏‏ )متفق عليه(

„Un bărbat l-a întrebat pe Profet (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!): «Ce fel de fapte bune (sau calități) ale Islamului sunt bune?» Profetul (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) i-a răspuns: „«A-i hrăni pe săraci și a-i saluta pe cei pe care îi cunoști și pe cei pe care nu îi cunoști.»” (Al-Bukhari)

Abu Sa’id Al-Khudri (Allah să fie mulțumit de el!) a relatat că Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus:

﴿ عن أبي سعيد الخدري أنه سَمِعَ رَسُولَ اللَّهِ صلى الله عليه وسلم يَقُولُ ‏ "‏ إِذَا أَسْلَمَ الْعَبْدُ فَحَسُنَ إِسْلاَمُهُ يُكَفِّرُ اللَّهُ عَنْهُ كُلَّ سَيِّئَةٍ كَانَ زَلَفَهَا، وَكَانَ بَعْدَ ذَلِكَ الْقِصَاصُ، الْحَسَنَةُ بِعَشْرِ أَمْثَالِهَا إِلَى سَبْعِمِائَةِ ضِعْفٍ، وَالسَّيِّئَةُ بِمِثْلِهَا إِلاَّ أَنْ يَتَجَاوَزَ اللَّهُ عَنْهَا﴾ ‏)صحيح البخاري( [ زلفها: قدمها و( القصاص ) المحاسبة والمجازاة بالمثل ( يتجاوز ) يعفو ]

„Dacă o persoană acceptă Islamul sincer, atunci Allah îi va ierta toate păcatele anterioare, iar socoteala faptelor sale începe din acel moment, răsplata faptelor sale bune va fi de la 10 la 700 de ori pentru fiecare faptă bună și o faptă rea va fi înregistrată așa cum este ea, doar dacă nu o va ierta Allah.” (Al-Bukhari)

Abu Hurairah (Allah să fie mulțumit de el!) a relatat că Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus:

﴿ عَنْ أَبِي هُرَيْرَةَ ـ رضى الله عنه ـ قَالَ قَالَ النَّبِيُّ صلى الله عليه وسلم ‏ "‏ كُلُّ مَوْلُودٍ يُولَدُ عَلَى الْفِطْرَةِ، فَأَبَوَاهُ يُهَوِّدَانِهِ أَوْ يُنَصِّرَانِهِ أَوْ يُمَجِّسَانِهِ، كَمَثَلِ الْبَهِيمَةِ تُنْتَجُ الْبَهِيمَةَ، هَلْ تَرَى فِيهَا جَدْعَاءَ ‏"‏‏.﴾‏) متفق عليه)

„Fiecare copil este născut într-o stare de fitrah (credința adevărată a monoteismului islamic), apoi părinții lui îl fac evreu, creștin sau zoroastru, așa cum un animal îi dă naștere unui pui perfect. Oare îl vedeți voi mutilat?” (Al-Bukhari)

Abu Hurairah (Allah să fie mulțumit de el!) a relatat că Mesagerul lui Allah (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a spus:

﴿ عَنْ أَبِي هُرَيْرَةَ، أَنَّ رَسُولَ اللَّهِ صلى الله عليه وسلم قَالَ ‏"‏ كُلُّ أُمَّتِي يَدْخُلُونَ الْجَنَّةَ، إِلاَّ مَنْ أَبَى ‏"‏‏.‏ قَالُوا يَا رَسُولَ اللَّهِ وَمَنْ يَأْبَى قَالَ ‏"‏ مَنْ أَطَاعَنِي دَخَلَ الْجَنَّةَ، وَمَنْ عَصَانِي فَقَدْ أَبَى ‏"‏‏.﴾ ) صحيح البخاري(

„«Toți cei care îmi urmează calea vor intra în Paradis, cu excepția celor care refuză.» Ei (companionii) au întrebat: «O, Mesager al lui Allah! Cine va refuza?» El (Pacea şi binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) a răspuns: «Cei care mă vor asculta vor intra în Paradis, iar cei care nu mă vor asculta vor fi cei care refuză (să intre în Paradis).»” (Al-Bukhari)

 Profeții biblice despre venirea Profetului Mohammed

(Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!)

În Biblie[18], găsim scris:

„Dacă Mă iubiți, veți păzi Poruncile Mele. ~ Și Eu voi ruga pe Tatăl, și El vă va da un alt Mângâietor, care să rămână cu voi în veac.” [Evanghelia după Ioan, 14:15-16]

„Când va veni Mângâietorul, pe care-L voi trimite de la Tatăl, adică Duhul adevărului, care purcede de la Tatăl, El va mărturisi despre Mine. ~ Și voi, de asemenea, veți mărturisi, pentru că ați fost cu Mine de la început.” [Evanghelia după Ioan, 15:26-27]

„Acum Mă duc la Cel ce M-a trimis; și nimeni din voi nu Mă întreabă: «Unde Te duci?» ~ Dar, pentru că v-am spus aceste lucruri, întristarea v-a umplut inima. ~ Totuși vă spun adevărul: vă este de folos să Mă duc; căci, dacă nu Mă duc Eu, Mângâietorul nu va veni la voi; dar, dacă Mă duc, vi-L voi trimite. ~ Și când va veni El, va dovedi lumea vinovată în ce privește păcatul, neprihănirea și judecata.” [Evanghelia după Ioan, 16:5-8]

„Mai am să vă spun multe lucruri, dar acum nu le puteți purta. ~ Când va veni Mângâietorul, Duhul adevărului, are să vă călăuzească în tot adevărul; căci El nu va vorbi de la El, ci va vorbi tot ce va fi auzit și vă va descoperi lucrurile viitoare. ~ El Mă va proslăvi, pentru că va lua din ce este al Meu și vă va descoperi.” [Evanghelia după Ioan, 16:12-14]

„Peste puțină vreme, nu Mă veți mai vedea; apoi iarăși, peste puțină vreme, Mă veți vedea, pentru că Mă duc la Tatăl.” [Evanghelia după Ioan, 16:16]

Teologii musulmani au afirmat că persoana descrisă de Isus (Pacea fie asupra sa!) ca venind după el, din versetele de mai sus, face referire la nimeni altul decât Mohammed (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!), Mesagerul lui Allah. „Persoana” profețită de Isus (Pacea fie asupra sa!) ce va veni după el este numită „Paraclete” în Biblie. Acest cuvânt a fost apoi șters de către traducători și a fost schimbat câteodată cu „Duhul Adevărului” și alteori cu „Mângâietor”, iar alte dăți cu „Duhul Nobil”. Cuvântul original este în limba greacă, iar înțelesul lui este „cel pe care oamenii îl laudă excesiv”. Sensul cuvântului se aplică cuvântului „Mohammed” din limba arabă.

Acest mesaj îi este adresat oricărei persoane care gândește liber şi care are o minte deschisă. El este adresat oricărui căutător de adevăr, care s-a întrebat la un moment dat în ce constă religia Islamului, cine este Dumnezeu (Allah) sau care este scopul final al omului. Aceste întrebări și multe altele se nasc cu diferite ocazii, însă, din varii motive, sunt date la o parte. Această cărticică nu susține că va răspunde la toate întrebările dumneavoastră, însă va deschide o nouă dimensiune de gândire și vă va permite să realizzaţi importanța rolului vostru ca oameni în Univers, precum și relația dintre om și Creatorul său, Dumnezeu, Allah Cel Atotputernic. Ea prezintă Islamul pe scurt și aduce răspunsuri directe la multe întrebări cu privire la Islam și la credibilitatea lui.

[1] Cartea a fost original scrisă în limba franceză, intitulată La Bible, le Coran et la Science (Paris: Seghers, 1976). Prima sa ediție a fost The Bible, The Qur’an and the Science, tradusă de Alastair D. Pannell și de autor însuşi (Indianapolis: American Trust Publications, 1979)

[2] Stăpânirea este numită cu termenul de „Rubūbiyyah” în limba arabă. El este derivat de la Rabb, care înseamnă „Domn”, Creatorul și Îngrijitorul, Cel care dă viață și aduce moartea

[3] Dr. Maurice Bucaille este un chirurg care a arătat un interes deosebit aspectelor științifice ale Coranului. El a învățat limba arabă și a reușit să învețe Coranul în textul lui original. El a fost uimit de datele științifice precise ale acestuia. Drept rezultat al studiului, dr. Bucaille s-a convertit la Islam

[4] Referința profeției se găseşte în Capitolul 30, numit „Ar-Rum” (Romanii). Aceasta face referire la bătălia care a avut loc între perși și romani în anul 614 e.n., atunci când romanii au fost învinși. După 8 ani, romanii i-au învins pe perși, iar profeția Coranului a fost îndeplinită în mod literar

[5] Biblia, Coranul și Știința, p.120

[6] Enciclopedia Britannica (ed. 15), Macropedia, v.18, p 1008

[7] Unii oamenii au înțeles greșit acest verset, considerând că el confirmă teoria evoluționistă a lui Darwin. Din verset se înțelege însă că Allah Preaînaltul a ales să dezvolte Universul până la starea lui prezentă prin transformarea apei în principalul element din fiecare ființă vie

[8] Enciclopedia Britannica (ed. 15), Macropedia, v.18, p. 1009

[9] Ibidem, p. 1008

[10] Bucaille, op.cit.

[11] O colecție a scrierilor a unor învățați eminenți, 1935

[12] A lui este furia Turciei, 1855

[13] India Tânără, 1922

[14] Fiecare individ va fi tras la răspundere pentru fiecare lucru făcut în fiecare minut și va sta singur în Ziua Judecății pentru a fi întrebat de Allah Preaînaltul. Fiecare este responsabil pentru propriile fapte. Viața de Apoi poate fi una de fericire eternă sau de pedeapsă eternă

[15] Anul emigrării Profetului (Pacea și binecuvântarea lui Allah fie asupra sa!) de la Mecca la Medina

[16] Ihrām sau starea de sacralitate, reprezintă intrarea într-o stare intenționând efectuarea Hajj-ului sau a ʻUmrei (pelerinajul cel mic). Pentru un bărbat, aceasta implică îmbrăcarea unei piese necusute în jurul corpului, de deasupra buricului până la genunchi. O altă parte este îmbrăcată peste partea superioară, cu excepția capului. Nu îi este permis să se îmbrace cu veșminte cusute, șosete sau pantofi. Sunt permiși doar șlapii sau altceva de acest fel. De asemenea, sunt interzise activitățile sexuale, vânatul și alte acte asemănătoare. În circumstanțe normale, din momentul în care musulmanul intră în starea de sacralitate, nu poate ieși din ea decât după ce a terminat de efectuat toate ritualurile Hajj-ului și ale ʻUmrei. Dar dacă o persoană nu poate efectua tot Hajj sau ʻUmrah din motive de sănătate, frică de un dușman sau un mare pericol, aceasta poate să renunțe la starea sa de sacralitate și să sacrifice o oaie, o capră, o vacă sau o cămilă drept ispășire.

[17] ʻUmrah, numită deseori pelerinajul cel mic în limba română, reprezintă o vizită la Mecca în orice moment al anului. Ritualurile ei se îndeplinesc întru totul în limitele moscheii Sacre din Mecca. ʻUmrah face parte, de asemenea, de obicei din Hajj. Ea include 7 circuite în jurul sanctuarului Kaʻbah, urmate de 2 unități de rugăciune sau rakaʻāt, băutul apei ZamZam și, în final, străbaterea distanței dintre dealurile Safā și Marwah de 7 ori

[18] Toate citatele biblice din această carte sunt preluate din traducerea lui Dumitru Cornilescu: www.ebible.com